Hotel Imperial (Karlovy Vary)
Hotel Imperial, který pochází z počátku 20. století, patří k nejvýznamnějším a nejluxusnějším hotelům v Karlových Varech. 
Historie
Nápad postavit tento velkohotel dostal karlovarský bankéř a podnikatel Alfred Schwalbe. Na počátku 20. století zakoupil stavební pozemky Na čihadle položené nad městem, které v té době už nemělo dostatek ubytovacích kapacit pro své hosty. Najal zkušeného francouzského inženýra Ernsta Hebrarda, který se podílel mimo jiné na výstavbě Hanoje nebo řecké Soluně. Podle jeho návrhů a pod jeho vedením vyrostla v letech 1910 – 1912 na výšině Helenin dvůr nová dominanta města. Hotel byl slavnostně uveden do provozu 18. června 1912.
Imperial rychle získal světovou slávu. V době jeho vzniku Karlovy Vary hostily na 70 tisíc hostů ročně, což je vůbec největší návštěvnost v celé historii lázeňského města. V tomto období hosté ze zámoří a z Anglie s sebou do lázní přivezli také nový druh zábavy a změnu životního stylu. Ve Varech vznikly tenisové kurty, golfová hřiště a dostihová dráha.
Další příliv lázeňských hostů narušila jak 1. světová válka, tak atraktivita mořských lázní, hlavně Riviéry, a po válce také moderních alpských středisek. Následovala vleklá hospodářská krize, po ní druhá světová válka a s ní kolaps karlovarského lázeňství – v roce 1945 se přijelo léčit pouhých 3 794 hostů a brzy nato byly léčivé minerální zdroje a lázeňská zařízení znárodněny.
Rokem 1990 skončil po desetiletí trvající státní monopol a nastoupily akciové společnosti a soukromí majitelé. Novou kapitolu v historii hotelu Imperial otevřela v roce 1992 akciová společnost Imperial Karlovy Vary, která generální rekonstrukcí ukončenou v roce 2003 navrátila hotelu jeho původní lesk.
Slavní hosté
Ke slavným hostům hotelu Imperial se řadí například příslušníci rozvětvené bankéřské rodiny Rothschildů nebo polského šlechtického rodu Potockých. Dále tu pobývali ruský velkokníže Pavel, hudební skladatel Richard Strauss, hollywoodské hvězdy Douglas Fairbanks a jeho žena Mary Pickfordová, knížata, mahárádžové, vlivní průmyslníci své doby a v neposlední řadě také politici a prezidenti, například Tomáš Garrigue Masaryk či Václav Klaus.